(untitled) (Képzés és Gyakorlat : Neveléstudományi folyóirat, 2011)
A kiegyezést követően átalakuló magyar társadalomban egyre inkább megnövekedett az igény arra, hogy a férfiak mellett a nők is kellő szintű műveltséggel és szaktudással rendelkezzenek. A lányok számára a korszakban az általános műveltség mellett, a céljai között a gyakorlati életre is nevelő négy évfolyamos polgári és a felsőbb leányiskolák – melyek a korszakban hol a népoktatási, hol pedig az annál magasabb középfokú intézmények közé illeszkedtek be – biztosítottak az eleminél magasabb fokú tanulmányokat. A felsőbb leányiskolát 1887-től a népiskolai tanfelügyelők hatáskörébe helyezték, majd az 1901-es rendelet újfent középiskolaként értékelte, végül 1916-tól hét évfolyamossá alakították, az alsó tagozata egységessé vált, míg a felső tagozata háromféle lehetett: kereskedelmi, felső leányiskolai vagy gimnáziumi.