(untitled) (Képzés és Gyakorlat : Neveléstudományi folyóirat, 2014)
A kép már a történelem előtti időkben megjelenik az emberiség életében, megelőzve a szavakat. Az akkori ember barlangfestményein a képpel próbálta befolyása alá vonni a valóságot, meghatározni a jövendőt. Napjainkra úgy tűnik, a csoda, ha nem is teljesen, ha nem is éppen csodálatos tartalmában, de beteljesedni látszik. A hagyományos festészeti vagy grafikai értelemben létrehozott képpel szemben a technikai képek azt a látszatot keltik, hogy nem képesek hazudni, vagyis objektívek. Aki a világot általuk ismeri meg, az azt mágikusan fogja látni, és ez programozott viselkedésmódhoz vezethet. A televízióban nagy mennyiségben megjelenő erőszak lenyomata a gyermekrajzokban is tetten érhető. A vizuális nevelésnek van lehetősége leginkább a képi üzenetek, a képi világ jelrendszerének, hatásmechanizmusának elsajátíttatására és a képi agresszióval szembeni védelem kialakítására.