(untitled) (Képzés és Gyakorlat : Neveléstudományi folyóirat, 2021)
„A gyerekek hajlamosak jobban élvezni a tanulási folyamatot és jobban végezni a feladatokat, hogyha intrinzik módon motiváltak, mintha extrinzik módon próbálják őket valamilyen teljesítményre rábírni.” (Amerikai Pszichológiai Társaság, 2019). Nyelvtanárként több alkalommal is indítottam 4-6 évesekből álló idegennyelvi csoportokat. A munkám során azzal a problémával szembesültem, hogy vannak olyan szülők, akik ragaszkodnak ahhoz, hogy jelen lehessenek a gyermekük idegennyelvi fejlesztésén, mivel úgy gondolják, hogy a jelenlétükkel bátorítóan hatnak a gyermekükre, aki ezáltal a lehető legtöbb tudással fog gyarapodni a nyelvórákon. Engem meglepett ez az igény, mert az volt a tapasztalatom, hogy a szülői jelenlét ennél a korcsoportnál már inkább hátráltatja a gyerekek kibontatkozását a társaik között és ezáltal negatívan befolyásolhatja az idegennyelvi fejlődést. Emiatt kismintás terepkutatásba kezdtem, indítottam két 4-6 év közötti gyerekekből álló csoportot. Az első csoport esetében csak a gyerekek, a második csoport esetében a gyerekek és a szülők is jelen voltak a gyermekek nyelvi foglalkozásain. A kutatás alatt megfigyeltem a két csoport tanulási folyamatát, a csoporttagok viselkedését és motivációját, a különböző tevékenységeken történő részvételhez kapcsolódóan, és mértem a tudásuk gyarapodását.