A mentori tevékenység szerepe a pedagógusképzésben – egy konduktor-tanító szakos hallgatók körében végzett pilot-vizsgálat tanulságai (Képzés és Gyakorlat : Neveléstudományi folyóirat, 2024)
A mentor szerepe egy iskola életében egyértelműen kiemelkedő jelentőségű. Mivel a pályakezdő pedagógus pályán maradását döntően meghatározzák a kezdeti időszak tapasztalatai, nem lényegtelen tehát, hogy milyen színvonalon végezzük ezt a tevékenységet. A gyakorlóiskola a pedagógusképzésben az a terep, ahol a hallgatók a felsőoktatási intézményben elsajátított elméleteket a gyakorlatban megvalósítják. Mind az intézménynek, mind pedig az ott mentori szerepet betöltő tanároknak rendkívül nagy a jelentősége, hiszen a pályakezdő itt találkozik először „élesben” a pedagógus hivatással. E témakörben már megjelent szakirodalmi ismereteket felhasználva majd azokat továbbgondolva feltáró jellegű kutatásomban feltérképeztem a Semmelweis Egyetem Pető András Kar konduktor-tanító specializációs hallgatók külső gyakorlathoz kapcsolódó attitűdjeit, a mentori tevékenységről alkotott véleményüket, a mentor-hallgató közötti kapcsolat a gyakorlat sikerességére gyakorolt hatását, és a pályakezdő pályaszocializációját befolyásoló tényezőket. Megismertem a részükről megfogalmazott igényeket és a mentortól elvárt segítséget, támogatást.