(untitled) (Képzés és Gyakorlat : Neveléstudományi folyóirat, 2024)
A hatályos hazai, közneveléshez kapcsolódó dokumentumok tartalmaznak olyan elemeket, amelyek elősegíthetik a fogyatékosságok iránti érzékenyítést. A Nemzeti alaptanterv értelmében kiemelendő alapelv a tanulók közti különbségek, eltérések természetes elfogadása. A kerettantervek áttekintésekor pedig a tananyaghoz kapcsolódóan látszik, hogy folyamatosan jelen van a szociális kompetenciák fejlesztése. A társadalmi érzékenyítés témakörében nagy szerepet kapnak a köznevelési intézmények, valamint az abban oktató-nevelő munkát végző pedagógusok is. A köznevelés fontos szereplőiként jelentősége van annak, hogy a gyakorló pedagógusok hogyan vélekednek a fogyatékosság iráni érzékenyítés megvalósíthatóságáról, s milyen lehetőségek elérhetőek számukra. Jelen empirikus jellegű kutatásban az alsó tagozaton, többségi általános iskolákban dolgozó pedagógusok (n = 243) körében online és papíralapú kérdőív segítségével került felmérésre, hogy a fogyatékosságok elfogadása iránti szemléletformálás módszerét alkalmazzák-e valamilyen formában az általuk tanított osztályokban. Az eredmények tükrében a felmért populáció nyitottnak bizonyult az érzékenyítő foglalkozások, programok iránt, de külső szakmai segítség nélkül elenyésző arányban jellemző annak alkalmazása. Az érzékenyítő programok közül keveset ismernek, csak egy szűk réteg vesz részt osztályával külső helyszínen megvalósuló rendezvényeken. A nevelési intézményen belüli lehetőségekkel többen élnek, érzékenyítő programokhoz csatlakozva, vagy osztályfőnöki órán tárgyalva erről. A tantárgyak közül leginkább az etika és a magyar irodalom vonatkozásában találkoztak a fogyatékosság témájával, vagy ahhoz köthető illusztrációval. Amennyiben a tananyagban találkoztak a fogyatékossággal, szinte minden pedagógus elmélyedt a fogyatékosságok iránti érzékenyítésben, a kapcsolódó ismeretek átadásával. A válaszadó pedagógusok közel fele a közneveléshez köthető dokumentumokban (Nemzeti alaptanterv, kerettantervek, tankönyvek) nem ismeri azokat az irányelveket, amelyek lehetőséget teremtenek a szemléletformálásra.