A mese mint az egyik leghatékonyabb nevelési eszköz (Képzés és Gyakorlat : Neveléstudományi folyóirat, 2009)
A szerző ugyan pedagógus (aki a tanárképzés során pszichológiát és fejlődéslélektant is tanult), de gyerekekkel hivatásszerűen nem foglalkozik, felnőtteket oktat. A Waldorf-pedagógiát (és abban a mese különleges szerepét) tanulmányozva fedezte fel magában a meseköltés képességét, s éli meg azóta a saját gyermekeivel a mesék varázsát, gyógyító hatását. Tapasztalatait a szakirodalomból merített tudással ötvözve született ez a tanulmány, melyben azt mutatja be, miben tudja segíteni a mese a gyermek fejlődését, személyisége kibontakozását, identitásának alakulását. A tanulmány célja egyrészt annak a tudatosítása, hogy a mese nem a gyermekkor haszontalan időtöltése, hanem még a felnőttek számára is jelentős lelki és szocializációs „segédeszköz”, másrészt útmutatás nyújtása annak érdekében, hogy a gyermekeink számára a lehető legmegfelelőbb meséket a lehető legjobb módon mesélhessük.