Az éghajlatváltozás értelmezése a Kárpát-medencében - Loksa, Gábor (TÁJÖKOLÓGIAI LAPOK, 2014)
Elmondható, hogy a nyári félévben az erősebb napsugárzás, a növekvő léghőmérséklet, a kedvezőtlen csapadékjárás együttesen a növényfenológiára, a kártevők populáció dinamikájára, és a létrejövő növényi produkcióra van hatással kedvezőtlenül. A növény fejlődési rendjében a sugárzás erőssége a virágzás idejében, a létrejövő zöld tömeg minőségében eredményezhet változást. A kedvező klimatikus helyzet korábban és generá- ciószám növekedést, robbanásszerű kártevői megjelenést eredményezhet. A csapadékjárás megváltozása pedig az amúgy is korlátozó szerepet betöltő víz hiányával fenyeget. A téli félévben egyre gyakrabban fordulnak elő a 2‒3 nap alatt bekövetkező jelentős, nemegyszer 20‒25oC-os ugrásszerű léghőmérséklet változások. Az áttelelő növények a nyugalmi időszakban általában jól tűrik az alacsony hőmérsékletet, de az ugrásszerű léghőmérséklet csökkenés vagy növekedés igen káros számukra, pláne ha ez többször ismétlődik ide-oda. A folyamat együtt jár az esetenként jelentős hóréteg gyors olvadásával, majd az újabb gyors fagyás a talajállapotra, a gyökerek állapotára és a felvehető víz halmazállapotára nem utolsó sorban a „védő” hóréteg eltűnte miatt kedvezőtlenül hat. Az elmúlt években szinte minden télen kétszer-háromszor előfordult a gyors, ugrásszerű melegedés, majd az azt követő szintén ugrásszerű hűlés. Fagyból szinte kora tavasz, majd újra kemény fagy néhány nap alatt.