Sámsonháza község egyedi tájérték kataszterének elkészítése - Tóth, Enikő (TÁJÖKOLÓGIAI LAPOK, 2014)
Az egyedi tájértékek fogalmát a természet védelméről szóló 1996. évi LII- törvény 6. § (3) bekezdése határozza meg. Ezt a definíciót veszi át az „MSZ 20381: 2009 Természetvédelem. Egyedi tájér- tékek kataszterezése” című magyar szabvány is. A definíció egyik lényeges eleme, hogy mind a természe- ti jellegű, mind az emberi tevékenységgel létrehozott tájalkotó elemek is egyedi tájértéknek minősíthetők. Tanulmányomban a többszörösen hátrányos helyzetű, Magyarország északi részén, a Kis-Zagyva völgyében fekvő, Nógrád megyei Sámsonháza község egyedi tájértékeinek kataszterbe gyűjtését végeztem. Ezzel célom, hogy a település közigazgatási területén található, a közösség számára fontos kultúrtörténeti, természeti és táji értékeket összefoglaljam, majd az egyedi tájértékké nyilvánításukat előkészítsem, valamint fenntartásuk, fennmaradásuk módját javasoljam. Jelentőségük abban rejlik, hogy ezen értékek is hozzájárulnak Magyarország egyedi arculatához, a vidék versenyképességének fokozásához. Emellett természetvédelmi szempontból egy egységes, az egész országra kiterjedő kataszter létrehozását támogatja, amely segítséget nyújt a tájvédelmi szakhatósági ügyek megoldásához, a tájvédelmi szempontból jelentős természeti és kultúrtörténeti értékek védelméhez, megőrzéséhez, valamint ezen értékek turisztikai célú bemutatásához.