A Kerca-patak melléki rétek (Kercaszomor, Belső-Őrség) jelene és múltja: Esettanulmány természetvédelmi célú kezelések megalapozásához - Tóth, Zoltán (TÁJÖKOLÓGIAI LAPOK, 2004)
Vizsgált területem a Belső-Őrségben, Kercaszomortól délre folyó Kerca-patak völgyében húzódó, korábban kiterjedt kaszálórétek, mára erdősülő gyep-cserje-erdő mozaik élőhelyek voltak. Vizsgálataim fő célja, hogy felhívjam a figyelmet természetvédelmi célú élőhelyfenntartási munkák tervezésekor egy adott terület természetes vagy féltermészetes élőhelyeinek jelenlegi állapotfelmérése mellett a múltbéli történések nyomon követésének szükségességére is. Általánosságban leszögezhető, hogy ezen a tájon a rétek szinte kivétel nélkül az itt élő népesség extenzív gazdálkodása miatt létrejött és fenntartott másodlagos képződmények. Az aktuális állapot részletes felmérése mellett fontosnak tartom legalább 100–150 év történéseinek áttekintésével a mai állapotok kialakulásáért felelős korábbi (főleg antropogén) hatások kronológiai sorrendbe helyezését. Ezek elemzése után megkísérlem magyarázni a területet ért behatások és változások tükrében a mai állapot kialakulását és lehetséges további sorsát. Csak ezek figyelembe vételével remélhető az adott területre adaptált természetvédelmi célú beavatkozások helyes tervezése és megvalósítása. A fenntartási és kezelési munkákat azonban ki kell egészítse a fenntartási-kezelési-restaurációs folyamatokat kísérletesen feltáró és optimalizálásukra választ adó kísérletsorozatok tervezése is. A nem halogatható fenntartási és kezelési munkákkal párhuzamosan be kell állítani kontrollálható kísérleteket is.
Keywords: tájtörténet; hagyományos rétgazdálkodás; élőhely-fenntartás; természetvédelem