A hortobágyi Ecse-halom tájtörténete - Bede, Ádám; Csathó, András István; Czukor, Péter; Sümegi, Pál (TÁJÖKOLÓGIAI LAPOK, 2015)
A hortobágyi Ecse-halmot alapvetően szikes legelők és mocsarak veszik körül. A késő rézkorban–kora bronzkorban a keleti eredetű nomád népek (Jamnaja-kultúra) által emelt kurgánt két felhordási szint alkotja. Két település, Karcag és Kunmadaras határpontján áll, a határvonal mentén középkori eredetű földút vezet keresztül, mely a több évszázados használat miatt gyakorlatilag löszmélyútként mélyed a halomtest központi részébe. A 20. század során további torzításon ment keresztül, déli felét felszántották, majd rizsföldként használták, majd katonai megfigyelő tornyot telepítettek rá. A halom felszíne ennek ellenére viszonylag jó állapotú, regionális szinten jelentős, fajgazdag löszpusztagyepet őriz.
Keywords: Hortobágy; kurgán; geomorfológia; tájtörténet; régészeti rétegtan; löszvegetáció