Nemzeti- és szívügyünk II. a magyar kajszi - Surányi, Dezső (TÁJÖKOLÓGIAI LAPOK, 2008)
A szerző vizsgálta az egyik legrégebbi, meghonosodott gyümölcsfajtánk, a ’Magyar kajszi’ történeti, ökológiai és diverzitásbeli sajátosságait. Bemutatta tanulmányában a sárgabarack történeti helyzetét, allokációját és néhány jellemzőjét. A vizsgálatok egyik részében, termő ültetvényben értékelte a C. 235 és a C. 1618 Magyar kajszi produkciósbiológiai sajátosságait 44-féle (őszibarack, barackmandula, tengeribarack, myrobalán és szilva) alanyfajtán.A tengeribarackhoz, valamint az őszibarack és a kökényszilva közti „spektrumban” szignifikáns különbséget talált egyes kombinációk között. Ezek az alanyok indukálta környezet hatások (területi, edafikus diverzitás), de a genetikai diverzitásra vonatkozott a klónfajták közti különbségek. A második vizsgálatsorozatban a Magyar kajszi klónok max. 20%-nyi eltérést adtak a virágrészek méretében, de a pollenkihajtás és a termőnélküliség különbségei és évjárati ingadozása e régi fajtánk változékonyságát igazolja. Ez a fő érv arra, hogy nem szabad e fajta géntartalékait beszűkíteni, mert akkor kiveszhet, mint az Ananász, Ambrózia vagy Breda.
Keywords: Magyar kajszi fajta termesztése; sárgabarack diverzitás; történeti-pomológia