Feromonkutatás: mit hoz a holnap? - Szőcs, Gábor (GEORGIKON FOR AGRICULTURE, 2017)
A modern feromonkutatás (kémiai ökológia) születését biológiai és kémiai diszciplínák együttműködése tette lehetővé mintegy fél évszázada. Sok fontos kártevő lepkefaj szexferomonjának a szerkezetét sikerült azonosítani. Ez új távlatokat nyitott a növényvédelmi előrejelzés és a szelektív, környezetkímélő védekezés terén. A vizsgálatok a technika fejlődésével más rovar rendek képviselőire, továbbá a tápnövények kairomonjaira, a mikroorganizmusokra, a vizi élőlények kémiai kommunikációjára, valamint a gerincesek feromonjaira is kiterjedtek. Rávilágítottak az érzékelés mechanizmusára, neuroanatómiájára, a feromonok bioszintézisére és neurohormonális szabályozására. A nemzetközi trendek ma olyan új területekre helyeződtek át, mint az idegi hálózatok és az evolúciós-genetikai kérdések molekuláris elemzése és elektronikai modellezése. Ugyanakkor számos, gazdaságilag fontos rovarfaj kémiai kommunikációját jelentős erőfeszítések ellenére sem sikerült feltárni, pedig különösen az invazív kártevők esetében erre markáns társadalmi igény mutatkozik. A tápnövény kairomonok kutatása áttörést hozhatna, de a komponensek jelentős részénél nem sikerül megoldani a biológiai hatáshoz megfelelő tisztaságú szintézist (izomérek, enantiomérek). Hazánk régóta bekapcsolódott a nemzetközi feromonkutatásba. Az új feromonok feltárását a kártevők előrejelzésére szolgáló csapdák kifejlesztése követte. Ez továbbra is perspektívikus irány, különösen akkor, ha neuroanatómiai, fitokémiai és molekuláris irányba is szélesítjük a palettát. A nemzetközi figyelmet jól jelzi, hogy az International Society of Chemical Ecology (ISCE) 2018 évi konferenciájának szervezési jogát Tóth Miklós akadémikus és munkatársai (ATK NÖVI Alkalmazott Kémiai Ökológiai Osztály, Budapest) nyerték el.