Magyar tarka szarvasmarha vágóértéke és a röntgen komputer tomográfiás vizsgálattal nyert adatok közötti összefüggések elemzése - Holló, Gabriella; Egri, Edit; Repa, Imre; Holló, István (Animal Welfare, Etológia és Tartástechnológia (AWETH), 2009)
Jelen kísérletben a rostélyosból a 11. és 13. borda között kivágott hármas-bordarész röntgen komputer tomográfiás vizsgálattal megállapított szöveti összetétele és a magyar tarka hízóbikák vágóértékét meghatározó tulajdonságok közötti összefüggések feltárását tűztük ki célul. Vizsgálataink során 30 magyar tarka bikát átlagosan 300 kg-os élősúlyban és 275 napos életkorban állítottunk hízóba, és három csoportba osztva, eltérő tömegtakarmány és abrak arányú (Kontroll = 670:330; A csoport = 750:250; B csoport = 800:200g/kg szárazanyag) takarmányadagon hizlaltuk. Az A és a B csoportok abrak adagja 25%-os lenmagdarás kiegészítést tartalmazott. Az eredményeink szerint a takarmányozás (tömegtakarmány és abrak arány, lenmagdarás kiegészítés) a hízékonysági, a vágási tulajdonságokat és a vágóhídi bontással, valamint a CT- vizsgálattal megállapított szöveti összetételt szignifikánsan nem befolyásolta. A hosszú hátizom átlagterülete és izomterülete a 12. bordánál a legnagyobb, míg a zsírterülete a 11. borda síkjában készült felvételeken. A vágott test hús, csont és faggyútartalma valamint a hármas-bordarész CT-vizsgálattal kapott izom, zsír és csontszövet aránya között sorrendben r = 0,88 illetve r = 0,71 r = 0,93 szorosságú összefüggést kaptunk. A EUROP izmoltsági kategóriák a CT-vizsgálattal megállapított jellemzőkkel nem mutattak kapcsolatot. A EUROP faggyússági osztályok viszont mind a hármasborda CT-izom és CT-zsírtartalmával, mind a hosszú hátizom CT-izom és CT-zsír százalékával ellentétes irányú, de szignifikáns összefüggést mutattak. A vágási súly, a hasított féltestek súlya a vágási kihozatal és a hármas-bordarész CT-vel meghatározott izomszövete között gyenge és szoros (r = 0,37–0,69) korrelációs kapcsolatot tapasztaltunk. A vágási kihozatal gyenge, pozitív (r = 0,37–0,39) összefüggést mutatott a hármas-bordarész és a hosszú hátizom izomszövetével. A négy lábvég százaléka a hármasborda CT-csont arányával (r = 0,57), a vesefaggyú százalék a hármasborda CT-zsírtartalmával (r = 0,79) korrelált. A kapott eredmények – a korábbi vizsgálatokkal megegyezően – igazolják a vágott testben lévő színhús és faggyú megbízható előrejelzését CT-vizsgálattal, eltérő takarmányozás esetén is.
Keywords: szarvasmarha; vágóérték; röntgen komputer tomográfia