Alternatív módszerek az ikrakezelésben széles kárász (Carassius carassius L. 1758) modellen - Sokoray-Varga Solt, Ferenc; Demény, Ferenc; Boczonádi, Zsolt; Urbányi, Béla; Müller, Tamás (Animal Welfare, Etológia és Tartástechnológia (AWETH), 2010)
Tógazdasági termelésben használt mesterséges szaporítási körülmények között a leggyakrabban előforduló károsító a vízi penész (Saprolegnia spp.). Kísérletünk során a penész megjelenését szerettük volna megakadályozni, amelyhez négyféle gyógynövény (torma, kakukkfű, dió, centenella), illetve sóoldatot használtunk fel. Referencia hiányában, a humán gyógyászatban általánosan használt koncentrációval dolgoztunk, a kísérletek során napi kétszeri (reggel-este), illetve folyamatos kezelést alkalmaztunk, kezelésenként három ismétlésben. A kezelésekhez minden petri-csészében 150 darab széles kárász ikrát helyeztünk. Az ikratétel nagyobb részét termékenyítettük, de a penész megjelenésének elősegítésére termékenyítetlen ikrát is kevertünk bele. Vizsgáltuk az ikrák penészesedését, a kelési- és az elúszási százalékot. A kísérletek eredményeként megfogalmazható, hogy a vizsgált anyagok mindegyike hatott a penészesedés ellen, a kontroll értéknél (20,79 ± 9,39 %) szignifikánsan kisebb (Chi2, p < 0,05) százalékban telepedett meg rajtuk a Saprolegnia. Az eredmények alapján a só koncentrációs oldatok jobbnak bizonyultak, mint a gyógynövényes oldatok, ha a kelést, illetve az elúszást is figyelembe vesszük. Voltak olyan oldatok, amelyek hatására a penész ugyan nem jelent meg, ám a megtermékenyített ikrák sem keltek ki. A gyógynövények közül a kakukkfű bizonyult a leghatásosabbnak, azonban a kelési és elúszási értékek elmaradtak a várt értékektől, amit valószínűleg az oldat csersav tartalma magyaráz.
Keywords: gyógynövény kivonat; ikrakezelés; vízipenész; Saprolegnia spp.; gyógynövényes kezelés