A sárga magyar tyúk anyai vonalra alapozott keresztezéseinek eredményei - Konrád, Szilárd; Kovácsné Gaál, Katalin; Bali Papp, Ágnes (Animal Welfare, Etológia és Tartástechnológia (AWETH), 2007)
Kísérletünk során megvizsgáltuk, hogy a sárga magyar tyúk és különböző hústípusú hibrid kakasok (S 77, foxy chick, redbro, shaver farm, hubbard flex) keresztezésével létrehozott végtermékek alkalmasak-e alternatív rendszerű (kifutózott) pecsenyecsirke-előállításra. Az öt genotípus közül a 84 napig tartó hizlalás alatt a legnagyobb élősúlyt a sárga magyar x hubbard flex érte el (vegyes ivarban átlagosan 2193 grammot), azonban rossz takarmányértékesítő-képessége miatt célkitűzésünknek inkább a sárga magyar x foxy chick (1850 gramm) és a sárga magyar x redbro felelt meg (1807 gramm). A 84 napig nevelt fajtatiszta sárga magyar állományból, illetve a keresztezéssel előállított végtermékekből kezelésenként 3–3 átlagos súlyú jérce és kakas, valamint kezelésenként 12–12, termelőtől vásárolt, hagyományos módon hizlalt brojler vágópróbáját végeztük el. Az eredmények azt mutatták, hogy az alkalmazott tartástechnológia jelentősen befolyásol egyes vágási paramétereket. A nagyüzemi vágóállatok grillsúly-élősúly aránya megközelítette a 72%-ot, míg ugyanez a fajtatiszta sárga magyar esetében 62, a keresztezett állományoknál pedig 61,3–67,9% között alakult. Ugyanez a tendencia figyelhető meg a mellsúly grillsúlyhoz viszonyított arányában is (hagyományos: vegyes ivarban 34,7%; kifutózott: 23,6–26,9% között). Ezzel szemben a combsúly grillsúlyhoz viszonyított arányának tekintetében a kifutózott állomány 2,6–5,6%-ponttal meghaladta a nagyüzemi brojlereknél mért értéket. Az alternatív tartástechnológiában hizlalt állatok szinte valamennyi esetben P ≤ 0,01 szinten szignifikánsan nagyobb zúzógyomorral és kisebb mennyiségű hasűri zsírral rendelkeztek.