A magyarországi tájépítész oktatás két IFLA konferencia között: 1984–2024. Betekintés - Fekete, Albert; Jámbor, Imre; Csemez, Attila (4D Tájépítészeti és Kertművészeti Folyóirat, 2024)
A hazai tájépítészet utóbbi negyven éve, ezen belül pedig főként az 1989-es rendszerváltást követő időszak oktatási fejlesztései erősen támaszkodnak az egyetemi szakoktatás 70-es években végrehajtott sorozatos tantervi reformjaihoz. Ebben az időszakban nemzetközi szinten is nagyot lendült a tájépítészeti oktatás. Európában jelentősen nőtt a tájépítész képzések, programok száma, s az addigi 32 képzés mellett újabb18 további új szakon indult oktatás. Míg a hazai kerttervezés és kertépítés oktatásának gyökerei a 19/20. század fordulójáig is visszanyúlnak, s Ormos Imre az önálló négy és féléves kertépítészeti szakot 1963-ban el indította el, addig a tájrendezés szempontjából Mőcsényi Mihály 1968-as tájdefiníciója számít mérföldkőnek, ami egyben a tájépítészetdiszciplína hazai meghonosításaként értelmezhető, s a tájépítészképzés magyarországi „hivatalos” megteremtését tette lehetővé.
Keywords: oktatás; tájépítész oktatás