Canal de berry: egy tájképi tengely újjáéledése franciaországban / egy szinematikus park születése - Tanant, Bruno (4D Tájépítészeti és Kertművészeti Folyóirat, 2010)
Franciaországban a nyolcvanas évektől kezdve egyre inkább előtérbe került az eredetileg ipari és gazdasági célból épült és e funkcióját vesztett folyami csatornák átalakítása, döntően turisztikai célok szolgálatára. Közülük némelyik valóságos vízépítőmérnöki mestermunkának és a korabeli technika csúcsteljesítményének számított. A tájat átszelő csatornák egyszerre vízmérnöki létesítmények és tájépítészeti alkotások, s az érintett vidék jellegétől függően jelentős tájformáló elemek voltak. Az egykor a nagyvárosokat és ipari központokat a tengerrel összekötő, gazdasági-kereskedelmi célú vízi utak ma zömmel a ‘zöld turizmusnak’ adnak helyet (pl. a Déli-Csatorna [Canal du Midi], vagy a Nantes-ot Brest-tel összekötő csatorna [Canal de Nantes á Brest]).