Táj és építészet: Festett táj építészeti környezetben az esztergomi reneszánsz falképek kapcsán - Vukov, Konstantin (4D Tájépítészeti és Kertművészeti Folyóirat, 2007)
Az esztergomi palotában 1934 telén feltárt, erényeket ábrázoló falkép jellegzetes, architekturális keretbe állított női alakokat mutat. Már az ásatás idején nyilvánvaló volt, hogy reneszánsz alkotás tárult fel (1. kép). A feltárók, Lux Géza, Gerevich Tibor és Várnai Dezső a kitisztított, freskós helyiséget Vitéz János érsek dolgozószobájával, Studiolójával azonosították a történeti források alapján. A 12. század végi, középkori királyi palota eme termét a 15. században festészeti programmal alakították a humanista palotaeszménynek megfelelő enteriőrré. A loggia motívum, amelybe az erényeket megtestesítő allegorikus nőalakokat festették, megfelel a 15. századi humanista traktátusok ajánlásának2, miszerint egy fejedelemnek így illik díszíteni rezidenciáját. Érdemes az alakoktól elvonatkoztatva megvizsgálni ezt az építészeti-táji környezetet, hiszen az architekturális motívum a belső helyiséget kitágítani kívánja, a teret a szabad tér felé nyitja meg.